Bilbo

Bilbo Bagger var en hob som bodde i fylke under slutet av den Tredje Tidsåldern. Hans äventyr med Thorin och hans följe gav honom rikedomar och förde tillbaka Saurons förlorade Ring. Bagger var anmärkningsvärd som den första Ringbäraren i Midgårds historia att ge upp Ringen frivilligt då han överlämnade Ringen till Frodo Bagger på Gandalfs begäran.

Uppväxt & tidigt liv
Bilbo Bagger föddes den 22 september, TD 2890 och var son till Bungo Baggerr och Belladonna Took. Under sin uppväxt älskade Bagger att lyssna på Gandalfs berättelser om Drakar, och Orcher. Efter att hans föräldrar gick bort TD 2926 respektive TD 2934 ärvde han Baggershus, en lyxig hobhåla som hans far byggt. Men när han blev äldre började han bli "underlig" och lämnade ofta sitt hem under många dagar.

Uppdraget om Erebor
En morgon under TD 2941 fick Bagger besök av Gandalf medan han satt utanför Baggershus. Han bjöd motsträvigt in Gandalf på en kopp varmt te följande dag. Gandalf anlände då med Thorins sällskap i fem olika omgångar. Först kom Dvalin, följt av Balin. Nästa på tur var Fili och Kili, sedan DOri, Nori, Ori, Oin och gloin, och till sist Bifbur, Bofur, Bombur, Thorin och Gandalf. Under sällskapets besök argumenterade Bagger med sig själv och skiftade ständigt mellan sin hemmastadda sida och sin mer äventyrliga. Thorins sällskap stannade kvar i Baggershus för kvällsmat och sjöng därefter en sång om Erövringen av Erebor (Långt över berg och dimmhöljt stup) och förklarade skälet till det oanmälda mötet. Gandalf föreslog Bagger som följets inbrottstjuv i deras försök att återta Ensamma berget (och dess betydande hemstad) från Draken Smaug. Trots att Thorins sällskap protesterade och Baggers svaga invändningar, övertygade Gandalf ledaren Thorin att Bagger var rätt person. Således blev han den 420 medlemmen i följet.

Efter en sammankomst på Gröna Draken följande dag påbörjade följet sin resa mot Ensamma berget. Thorin och hans följe reste genom Ensamma markerna längs höga kullar och slott. Efter ungefär en månads resande försvann Gandalf och Oín och Gloín misslyckades med att göra upp en eld under en regnig natt. Balin upptäckte då en eld på avstånd vilket var ovanligt i dessa regioner och skickade iväg Bilbo för att utreda. När han närmade sig lägerelden fick Bilbo syn på tre Troll. Han försökte stjäla en av Trollens plånböcker men blev upptäckt och fångades av William, ett av Trollen. Bilbo lyckades undfly Trollen men var hjälplös att förhindra de resterande Dvärgarna från att fångas när de kom för att hjälpa honom. Lyckosamt nog anlände Gandalf i grevens tid och räddade dem alla genom att imitera Trollens röster vilket ledde till ett gräl mellan Trollen, som argumenterade ända tills gryningen grydde. Solen förvandlade ögonblickligen Trollen till sten. Följet lyckades hitta Trollens grotta där Gandalf och Thorin erhöll två svärd från Trollens skatter. Bilbo hittade själv en kort klinga, som han namngav Sting, och bar den en lång tid därefter.

Under juni månad anlände de till Vattnadal. Under sitt besök träffade Bilbo Elrond och blev hänförd av Alverna. På midsommarafton inspekterade Elrond de nyfunna svärden och Thrórs Karta. Elrond berättade att svärden hade konstruerats i Gondolin och hette Orkrist och Glamdring. När han inspekterade kartan fann han månbokstäver som beskrev en bakdörr in i Erebor:

"Stå vid den grå stenen när trasten slår så skall den nedgående solen lysa på nyckelhålet med Durindagens sista ljus." - Kort Vila

Över de Dimmiga Bergen
Nästa dag lämnade följet Vattnadal och fann på råd av Elrond den rätta vägen över Dimmiga Bergen, genom Högpasset. Under en stormig natt tog de skydd i en torr grotta. När alla sov dök Orcher upp och tog deras ponnyer till Orch-staden. I detta ögonblick vaknade Bilbo upp och skrek i förtvivlan. Orcher började myllra i grottan och tillfångatog Bilbo och Dvärgarna men tack vare Bilbos skrik hann Gandalf vakna i tid och fly. Bilbo och Dvärgarna fördes till Storvätten. När han fick syns på Thorins svärd, Orkrist, blev han rasande och ville döda Thorin och hans följeslagare. Men Gandalf anlände i tid för att rädda dem och dödade Sotrvätten. Dori bar Bilbo när de flydde men när ett Troll attackerade dem tappade han Bilbo.

När Bilbo fick tillbaka medvetande fick han syn på en underlig guldring och plockade upp den. Han vandrade genom de mörka passagerna tills han kom till Gollums sjö. Gollum ville ögonblickligen äta upp Bilbo men var rädd för hans klinga och bjöd upp till ett gåtspel. Om Bilbo vann enligt förutbestämda regler skulle Gollum leda honom ut till säkerheten. Om Gollum däremot vann skulle Bilbo underkasta sig att ätas. Bilbo som såg det som sin enda utväg och gick med på det.

Bilbo vann tävlingen genom genom en ren slump då han ställde frågan: "Vad har jag i min ficka?" Gollum misstog detta för en fråga, men Bilbo bestämde sig för att hålla fast vid det. Gollum förlorade men begav sig tillbaka till sin lilla ö för att hämta Ringen som Bilbo hade hittat (som var en magisk ring) för att göra sig osynlig och döda Hoben ändå. Naturligtvis fanns Ringen inte där och Gollum blev rasande och antog plötsligt att Bilbo hade den. Han jagade Bilbo men Bilbo använde omedvetet Ringen och flydde obemärkt. Gollum ledde Bilbo till östra porten av Orch-tunnlen och därifrån kunde Bilbo fly i säkerhet. Efter att ha lämnat grottorna hittade Bilbo sina följeslagare och använde Ringen för att passera förbi Balin på vaktposten. Balin blev mycket imponerad över att han inte hade märkt av Bilbo och hans anseende bland Dvärgarna ökade. Bilbo berättade för Gandalf och Dvärgarna om hans möte med Gollum och hans flykt men han sade ingenting om Ringen.

Följet hann inte resa långt förens de hörde vrålet från en här av Vargar. På Gandalfs order klättrade de upp i en grupp av träd, men Bilbo kunde inte klättra i träden:

"''Han kunde inte ta sig upp i något träd alls utan kilade omrkring från stam till stam, likt en kanin som har en hund i hälarna och inte kan hitta sitt hål." - ''Ur Askan i Elden

Endast med Doris hjälp lyckades Bilbo klättra upp i ett träd. Ögoblickligen efter att Dori klättrat upp i trädet anlände hundratals Vargar. Gandalf lyckades hålla dem borta med brinnande tallkottar men så småningom kom Orcherna och satte eld på träden. Även Gandalf hade börjat förlora hoppet då Örnarna av Gwaihir anlände till deras räddning. Örnarna lyckades dock glömma Bilbo som blev tvungen att greppa tag om Doris fötter. Örnarna förde dem till deras Örnbor där de tillbringade natten. Föjnade dag flögs följet till Carrock. Bilbo som var uppenbarligen led av höjdskräck hade inte alls njutit av att flyga på Örnarnas ryggar.

Genom Vildmarken
En tid efter Carrock anlände följet till Beorn. Gandalf tog bara med sig Bilbo till en början, men övertygande sedan Beorn att bjuda in dem alla till middag. Bilbo sov osäkert den natten i rädsla för att bli dödad av Beorn. Trots att Beorn försvann stannade följet i hans hem under de kommande två dagarna. Efter tre dagar återvände Beorn och gav dem hästar, bågar och fyllde på deras förråd. Han gav dem också råd inför deras kommande resa. De reste under tre dagar innan de kom till utkanten av Mörkmården. Bilbo märkte där att en björn följt efter dem. Vid utkanten av Mörkmården skickade de tillbaka ponnyerna och Gandalf tog farväl till Bilbo och Dvärgarna. Bilbo blev mycket tyngd vid tanken att Gandalf nu skulle lämna dem.

Efter många dagars resande anlände sällskapet till den Förtrollade Floden. Bilbo konstaterade att det fanns en båt på stranden mittemot. Fili kastade över en järnkrok och drog båten över floden. Följet åkte sedan över två och två. Medan de tog sig över floden föll Bombur otursamt i vattnet. De räddade honom men han hade då fallit i sömn och de var tvungna att bära honom. Så småningom började de alla ge upp hoppet och Dvärgarna skickade upp Bilbo i ett träd halvvägs genom skogen. Bilbo förklarade att han enbart kunde se träd och insåg inte att de befann sig på botten av en skålformad terräng. Utan något som helst hopp fick sällskapet syn på en lägereld bland festande Skogsalver och trots Beorn och Gandalfs varningar lämnade de vägen för att kontakta dem. Men när kompaniet försökte kontakta Alverna släcktes eldarna och Alverna försvann i det täta mörkret. Tre gånger försökte de kontakta Alverna men alla deras försök misslyckades. Efter deras tredje försök försvann Bilbo från sitt följe.

Inte långt senare attackerades en sovande Bilbo av en spindel. Bilbo vaknade upp precis i tid för att försvara sig med sin korta klinga. Han namngav klingan till Sting efter att ha dräpt sitt första offer. Bilbo upptäckte att hans följeslagare fångats av spindlarna i deras näste. Med hjälp av Ringen lurade han Spindlarna och lyckades på så sätt rädda sina följeslagare. När spindlarna återvände utbrast en vild strid mellan spindlarna och Dvärgarna. Så småningom segrade sällskapet utan allvarliga skador, men märkte snart att Thorin saknades. Thorin hade tillfångatagits av Skogsalverna, detta var dock okänt för Bilbo och Dvärgarna. Kort efter striden med spindlarna tillfångatogs de resterande medlemmarna av följet och togs till Thranduil, kung över Mörkmården. Bilbo lyckades dock få på sig sin Ring, och slapp därför bli fångad. Han följde Alverna till Thranduils salar, där Dvärgarna vägrade att berätta om sitt ärende till Thranduil och blev därför inlåsta.

Bilbo vande sig snart vid de Alviska salarna med hjälp av sin magiska Ring och upptäckte snart att Thorin också fångats av Thranduil och utarbetade en plan för att rädda Dvärgarna och fly. En dag fick han chansen då förstevakten Galion blev så berusad att Bilbo lyckades sno åt sig hans nycklar. Han befriade Dvärgarna från sina celler och packade dem i tunnor. Hans plan fungerade och Dvärgarna skickade ner för floden i sina tunnor. Stackars Bilbo tvingades klamra sig fast vid en tunna, osynlig, kall och blöt:

''"Spottande kom han upp, och som en råtta klamrade sig han fast vid tunnan, men trots alla sina ansträngningar lyckades han inte klättra upp på den. Varenda gång han försökte rullade tunnan runt och doppade honom igen. Den var verkligen tom, och den flöt lätt som en kork. Fast han hade öronen fulla med vatten hörde han ännu Alverna sjunga där uppe i källaren." - ''Tunnor på Drift.



När det anlände till Långsjön letade Bilbo med hjälp av Thorin, Fili och Kili igenom tunnorna med Dvärgarna och befriade dem. De begav sig sedan mot Sjöstad, där de fick ett varmt välkomnande. Härskaren av Sjöstad bjöd in Thorin och hans följeslagare till en fest han ordnat. Trots den uppdiktade gästfriheten från Härskaren och sitt folk hade Bilbo en förskräcklig förkylning och kunde knappt säga ett ord under banketten. Företaget stannade i två veckor i Sjöstad. De fick nya ponnyer och proviant för en tid framöver, och de fördes med båt till den norra spetsen av Långsjön.

Mötet med Draken
Återigen på fötterna så lyckades följet nå Ensamma Bergen när hösten avtog. Thorin skickade Balin, Fili, Kili och Bilbo till att spionera vid den Stora Porten. Bilbo såg rök komma ut från den främre porten, vilket fick följet att anta att Smaug var vid liv. De återvände till sitt läger och på Bilbo förslag började de söka efter bakdörren på de västra sluttningarna av Ensamma Berget. Så småningom upptäckte följet Bakdörren. Men ingen av dem kunde öppna den och Bilbo satt felra dagar på trösklen och tänkte. Dvärgarna började så småningom klaga på Bilbo, men då löste han äntligen gåtan om trasten som knackar på det sista ljuset på Durins dag.

''"I samma ögonblick hörde han en skarp smäll bakom sig. På den gråa stenen satt en väldig trast, nästan kolsvart, med blekgult bröst översvållat av svarta prickar. Knack! Den hade fångat en snigel och slog den nu mot stenen." Knack! Knack!"'' - På Trappan

Dvärgarna märkte att han hade rätt och med nyckeln lyckade de öppna passagen. Bilbo valdes naturligtvis att gå in i passagen först och fick bara Balin med sig. Balin valde dock att stanna bara en bit in, men Bilbo fortsatte och hittade Smaug lya. Han stal en kopp prydd av ädelsten innan han återvände till lägret. Medan Dvärgarna betraktade den hämtade skatten och prisade Bilbo för hans gärning, hörde de berget mullra till. Bilbo hade lyckats väcka Smaug och dessutom gjort honom rasade när han upptäckt att hans kopp var borta. Smaug förödade berget och Dvärgarna tvingades gömma sig i tunneln, även om de förlorade sina ponnyer. Trots deras gräl hade Dvärgarna börjat förlita sig på Bilbo råd om agerande, och enades om att vänta. Bilbo beslöt sig snart dock för att återvända och försöka hitta Smaugs svahghet. Han tog på sig sin Ring och entrade återigen Smaugs näste.

Gandalf hade verkligen gjort ett bra val i Bilbo, för den gamla darken kände inte igen Bilbos doft och blev förbryllad. Men han kände av Hobens närvaro och utmanade honom. Bilbo sållade honom om hans egen identitet och smickrad draken:

" 'Jaha, tjuv! Jag känner lukten av dig, jag vädrar dig! Jag hör dig andas. Kom bara! Ta för dig igen, här finns i överflöd!' Men Bilbo var inte så alldeles utan drakkunskap, och om Smaug hade hoppat att lura fram honom så lätt, bet han sig i tummen. - 'Nej tack, o Smaug, du fruktansvärde'! svarade Bilbo. 'Jag har inte kommit för att få presenter. Jag ville titta på dig och se om du verkligen var så stor som det står i sagorna. Jag trodde inte på dem'. 'Gör du det nu då'? frågade draken en aning smickrad, även om inte trodde ett ord av vad Bilbo sade. 'Sång och säger går inte på långt när upp emot verkligheten, o Smaug, du den förnämsta och största av alla katastrofer', svarade Bilbo. 'Du har ett fint sätt för att vara tjuv och lögnare', sade draken. - Innanför Porten

Denna konfrontation varade inte särskilt länge, för Bilbo lyckades lura Smaug till att visa sin undersida. Bilbo såg då gapet i drakens hårda fjäll, en oskyddad plätt. Bilbo knäckte ett skämt och avgick hastigt när han såg det, och brändes nästan till döds för detta. Ändå flydde han och återberättade allt för Dvärgarna om vad han just sett. Plötsligt flög en trast över dem, och denna skulle betyda mycket för följet indirekt en tid senare.

Smaugs Död​
Framåt kvällen uppmanade Bilbo följet att stänga dörren i rädsla för att Smaug skulle hämnas och motvilligt så gav de andra med sig. Precis när dörren stängdes ödelade Smaug sidan av berget och vräkte upp dörren och trappan. Eftersom Bilbo råkat nämna ordet "tunn-rullare" så antog Smaug att deras följe var anlitat av folket från Sjöstad. Smaug bestämde sig därför för att ta ut sin hämnd på Sjöstad. Smaug förstörde staden med undantag av ett följe bågskyttar, ledda av Bard, som försökte hålla tillbaka draken. När Bard endast hade en enda pil kvar, den Svarta Pilen, fladdrade samma trast som hört Bilbos samtal förbi runt Bards axlar och berättade om Smaugs oskyddade fläck. Bard spände sin båge och sköt iväg den dödande pilen mot Smaug föll ner på den ödelagds staden. Bard överlevde och simmade över sjön till stranden. Där mottogs Bard - arvtagare till Girion av Dalen - som kung av de resterande delarna av Dalen. Bard tillkallade Thranduil för hjälp att återuppbygga Sjöstad och Dalen, i utbyte mot en del av skatten. Mörkmårdens och Sjöstads arméer marscherade tillsammans till Ensamma Bergen och tog del av skatten.

Under tiden i Ensamma Bergen bestämde sig Bilbo och Dvärgarna för att inspektera skatten medan Smaug var borta. Under denna inspektion kom Bilbo över en gigantisk och vacker ädelsten. På grund av tidigare konversationer blev Bilbo övertygad att det var den berömda Kungadiamanten, men kände sig på något konstigt sätt ovillig att ge upp den, istället lade han den i fickan och fortsatte. Efter att de sjungit en sång och samlat in skatter, gav Thorin Bilbo en vacker Mithril-kofta som sin första belöning för sina tjänster. Första ledde Thorin följet till den främre porten och sedan tog Balin dem till vaktrummet, där de gömde sig.

Efter att Bilbo och hans följeslagare vaknade nästa morgon fann de att många fåglar, bland annat den tidigare nämnda trasten, samlades på Ensamma Berget. Trasten försökte tala till följet men ingen av dem förstod den. Trasten hämtade då korpen Roäc, som kunde tala Väströna. Roäc berättade för Bilbo och Dvärgar om vad som hänt i Sjöstad och om de annalkande arméerna. Han rådde dem att sluta fred med Bard och Thranduil, även om det skulle kosta dem dyrt i guld. Thorin förkastade detta råd och meddelade att han inte skulle dela skatten med någon. Thorin skickade Roäc som en budbärare till sin brorson Dáin, herre över Järnåsarna, och begära stöd. De kommande dagarna gjorde sig Dvärgarna redo och blockerade porten med en vägg, medan de fick nyheter från korparna.

Femhärarsslaget
När Bard och Thranduil kom fram till den främre porten talade Thorin barskt i artiga ord till Bard. Bards resonemang ändrade inte på Thorins envisa åsikt och han vägrade att dela med sig av skatten. Bilbo började frukta krig, och för att förhindra detta gav han Kungadiamanten till Bard för att få igång förhandlingar. Bard, Thranduil och Gandalf berömde hans handling men Thorin valde att avvisa Hoben för sin handling. Trots det lyckades Bilbo få Thorin att förhandla, och krig förhindrades tillfälligt.

Och ändå dröjde det inte länge förens krig utbröt. Dáin II Järnfot anlände från Järnåsarna med en armé av Dvärgar på Thorins kallelse. Bard vägrade att släppa förbi Dvärgarna in i berget, vilket skulle innebära en lång och troligen säkert misslyckad belägring. Men precis när striden var på väg att utbryta avbröt Gandalf dem alla och förberedde dem inför den nya faran - en allians av Vargar och Orcher som var på väg emot dem. Dáin, Bard och Thranduil allierade sig och bestämde en strategi för att kunna försvara sluttningarna till Ensamma Berget. Fienderna anlände och så började Femhärarsslaget.

Under striden stod Bilbo med Thranduil och Gandalf på Korpkullen och såg på när striden fortsatte utkämpas. Till sist anlände Örnarna av Gwaihir och Beorn, och striden vanns. Men Bilbo fick aldrig se striden vinnas, då en fallande sten hade slagit ut honom. Osynlig som han var upptäcktes inte hans skadade kropp förräns nästa dag. Bilbo tog sedan farväl till Thorin, som var dödligt skadad, och hans andra Dvärgvänner. Han tog sedan sin del av skatten och återvände tillbaka med Gandalf till Fylke. Där upptäckte han att medborgarna antagit att han var död, och att en auktion pågick om hans hus och ägodelar. Han köpte tillbaka sina saker, och bosatte sig åter fridfullt i Baggershus.

Åren emellan
Bilbo levde i god hälsa och komfort men ansågs som något av en krumelur. Han antog sin unga kusin Frodo Bagger som sin arvinge, och uppfostrade honom i Baggershus. Då och då mottog han besök från Dvärgar, Gandalf, och till och med Alver ibland. Han spenderade sin tid åt läsning, skriva ner sina memoarer, skriva poesi och undvika hans otäcka släktingar, familjen Säcksta-Bagger. Hans liv förlängdes av Ringen, och trots att han levde utan några tecken på åldrande, började han känna sig gammal inombords.

Bilbo_smoking_a_pipe.jpgs avskedsfest
Slutligen i september 3001, anordnade Bilbo en stor fest för att fira hans 111: e födelsedag (som råkade delas med Frodos 33:e födelsedag). Under festen försvann han med hjälp av sin Ring och reste iväg med tre Dvärgar till Vattnadal, för att leva hos Elrond och Alverna. Han lämnade alla sina ägodelar åt Frodo, inklusive Ringen, på uppmaning av Gandalf. Han blev den första Ringbäraren att ge upp Ringen frivilligt.

Slutet på Tredje Tidsåldern
Bilbo levde ett mycket behagligt liv i sin stillhet i Vattnadal: äta, sova, skriva poesi, och arbeta på sin memoa, Dit och Tillbaka Igen, känd för oss som Hobbit. Han skrev också en bok som hette Översättningar från Alviskan, som låg till grund för vad som är känt för oss som Silmarillion.

När Frodo anlände till Vattnadal tolv år senare deltog Bilbo på Rådet av Elrond och erbjöd sig att ta Ringen till Domedagsberget. Uppgiften föll dock till yngre Frodo och i sitt avsked till Bilbo gav honom Sting och hans gamla Mithri-kofta, som båda tjänade honom väl i fortsättningen.

Ringens Krig utkämpades långt från där Bilbo bodde, men framgångsrikt, och till sist återvände Frodo hem.

Västerut
Två år senare slog Bilbo, som tidigare Ringbärare, tillsammans med Frodo, Gandalf, och några Alver följe till Grå Hamnarna för att ta ett fartyg västerut, den 29 september, TD 3021. Han hade redan firat sin 131:e födelsedag, och blev den äldsta Hoben i Midgårds historia. Som en dödlig, dog han i Väst.

Bilbos sista dikt var i form av "Bilbo's Last Song". Det är en dikt Bilbo skrev under seglingen västerut, och ser tillbaka på Midgård som ett avsked. Det publicerades efter Tolkiens död.

Personlighet
Bilbo var en mycket trevlig och väluppfostrad Hob, förtjust i mat, dryck, sin pipa, hans vänner och var känd för att välkomna främlingar såväl som vänner med att säga: "Till din tjänst och era familjer". Han var relaterad till både Familjen Took och Familjen Bagger, två olika familjer som var motsatsen till varandra. Took-släktet var mer förtjusta i äventyr och att vandra, och Bagger-släktet var mer förtjust i ett stadgat liv. Därför hade Bilbo två olika sidor, något han kallade "Took-sidan" och "Bagger-sidan". Detta innebar att han i hemlighet njöt av äventyr, men ville samtidigt förbli bosatt och var mycket rädd.

Bilbo verkade vara nöjda med sitt liv i Baggershus och skulle ha nöjt sig med att vara ett av sin fars barn, om inte äventyret hade kommit över honom. Under resan var han mycket rädd och önskade att han aldrig hade lämnat sin trygga håla, och han återvände till sitt gamla live direkt efter äventyret. Trots det släppte aldrig hans längtan efter ett nytt äventyr, även under äldre dagar. Detta demonstrerade han genom sin plötsliga avfärd från Baggershus i TD 3001.

Etymologi
John D. Rateliff har föreslagit att namnet Bilbo mycket sannolikt är ett namn som uppfanns av Tolkien, ett "kort, enkelt, påhittat namn, lämpligt för en hjälte i en barnbok eller lättsam fantasy story."

Andra  namn

 * Inbrottstjuv, namnet han gavs under färden till Erebor.
 * Tjuv, namnet han gavs av Gollum efter att ha stulit Ringen. Även Smaug kallade Bilbo tjuv efter att han stal koppen.
 * Nyckelfinnaren, ett namn Bilbo gav sig själv under hans samtal med Smaug.
 * Nätskäraren, ett namn Bilbo gav sig själv under hans samtal med Smaug.
 * Den Stickande Flugan, ett namn Bilbo gav sig själv under hans samtal med Smaug.
 * Ringvinnare, ett namn Bilbo gav sig själv under hans samtal med Smaug.
 * Lyckobäraren, ett namn Bilbo gav sig själv under hans samtal med Smaug.
 * Tunnryttare, ett namn Bilbo gav sig själv under hans samtal med Smaug. Smaug använde själv detta namn för att adressera Bilbo.
 * Herr Lyckotal, namnet han gavs av Smaug.
 * Barn av det Vänliga Västern, ett namn Bilbo gavs av Thorn II Ekenskölde.
 * Bilbo den Storslagna, nament han gavs av Thrnaduil.
 * Galna Bagger, ett namn Bilbo först gavs utav Rorimac VInbock när han hastigt försvann från sin födelsedagsfest. Det blev senare ett populärt på Bilbo.
 * Ringbärare, för hans bärande av Ringen.
 * Bilba Labingi, det ursprungliga Hobnamnet för Bilbo.

Film
1966: Bilbo: En Hobbits Äventyr (1966 film)

Många roller utelämnas, och Bilbo tar över flera av dessa. Han orsakar "growns" (ersättning för trollen) att gräla, och han dödar draken Slag med Kungadiamanten. I slutet gifter han prinsessan av Dalem.

1977: Bilbo: En Hobbits Äventyr (1977 film)

Bilbos röst spelades in av Orson Bean.

1978: Sagan om Ringen (1978 film) 

Bilbos röst spelades in av Norman Bird. Billy Barty spelade honom i livedelarna.

1980: Sagan om Konungens Återkomst (1980 film) 

Orson Bean återvände i sin roll som Bilbo. Bilbo bor i Vattnadal och får höra legenden om Frodo av de Nio Fingrarna.

1985: Bilbo: En Hobbits Äventyr (1985 film)

Mikhail Danilov spelade Bilbo.

2001-3: Sagan om Ringen (film serie)

Bilbo spelas av Ian Holm som dessutom gjorde Frodos röst i radioserien 20 år tidigare.

2012-13: Bilbo: En Hobbits Äventyr (filmserie)

Ian Holm återvände i sin roll som gamla Bilbo, medans den yngre Bilbo spelas av Martin Freeman.



Radio serier
1955: Sagan om Ringen (1955 radio serie)

Bilbos röst spelades in av Felix Felton.

1968: [[Bilbo: En Hobbits Äventyr (1968 raioserie)]

Bilbos röst spelades in av Paul Daneman, och flera gånger när han presenterar sig, bokstaverar han ut sitt namn (B-A-GG-E-R).

1979: Bilbo: En Hobbits Äventyr (1979 radioserie)

Bilbos röst spelades in av Ray Reinhardt.

1979: Sagan om Ringen (1979 radio serie)

Ray Reinhardt spelade återigen in Bilbos röst.

1981: Sagan om Ringen (1981 radio serie)

Bilbos röst spelades in av John Le Mesurier.

Spel
1982: Bilbo: En Hobbits Äventyr (1982 spel)

Bilbos är huvudkarkatär i spelet. Tillsammans med sin kompanjon Thorin reser han till de Ensamma Berget. Där plundrar de Smaugs hydda.

1990: J.R.R. Tolkiens Sagan om Ringen, Vol. I (1990 spel)

Bilbo är först med i spelets introduktion, där Bilbos avskedsfest förekommer. Bilbo återkommer återigen i Vattnadal där han finns i sitt sovrum Han frågar spelaren efter Ringen och ger honom Sting och Mithril.

2002: Sagan om Ringen (spel) 

Den första gången som spelet hänvisar till Bilbo är under introduktionen, då Gandalf nämner att Bilbo vann ringen från Gollum. Han gör också ett framträdande i Vattnadal, efter Rådet av Elrond. När Frodo kommer för att säga adjö ger han honom Sting och hans Mithril skjorta. Han röst görs av Jim Piddock.

2003: The Hobbit (2003 spel)

Bilbo är huvudperson och den spelbara karaktären i spelet. Historien om Bilbo: En Hobbits Äventyr är efterliknad ganska troget, men många extra sido äventyr för Bilbo finns, där han dödar flera fiender. Han utför flera uppdrag i Fylke innan Gröna Draken, räddar en Alv vid namn Lianna i Trollgrottan, räddar en Dvärg som heter Balfor från Orchstaden, avslöjar en förrädare bland Människorna i Sjöstad och hjälper Dvärgarna att återställa gamla fungerande Erebor, bland annat. Han beskrivas med rött hår och rösten görs av Michael Beattie.

2007: Sagan om Ringen Online

Bilbo är en icke-spelbar karaktär som är bosatt i Vattnadal. Spelaren kan hitta honom i Eldarnas Hall, pratandes med Lindir. Bland annat skickar han spelarna till Orchstaden med en uppgift att kontrollera flera riktningar och platser som han hade glömt, men krävs för boken han skriver.

2010: Sagan om Ringen: Aragorns Uppdrag

Bilbo förekommer i Vattnadal.

2011: Sagan om Ringen: Slaget i Norr

Bilbo är närvarande i Vattnadal, där spelare kan diskutera med honom om olika ämnen i olika skeden av historien.