Aragorn II

''"Jag är Aragorn, son till Arathorn, Gondors son. Här är svärdet som bröts och som smitts på nytt igen." ''

- Aragorn, i sällskap med Legolas och Gimli, när de blir omringade, och talar med Eomer och Ryttarna av Rohan.

Aragorn II, son till Arathorn II och Gilraen, också känd som Elessar, var den 16e Hövdingen av Norra Dúnedain, kröntes senare till Kung Elessar Telcontar (1 Mars, TD 2931 - FT 120, den 26e Kungen över Arnor, och den 34e Kungen över Gondor och Första Stor Konungen av Återförenade Kungariket. Han var en stor krigare, och som arvinge till Ilsildur så bar han bitarna av Narsil, vilket innan Ringens Krig smiddes på nytt och döptes om till Andúril, Flamman av Väst. Han var också far till Eldarion, hans arvinge till tronen. I FT 120, gick Aragorn till Tysta Gatan i vetskap om att hans tid var kommen och sa farväl till Arwen, Eldarion och hans döttrar. Aragorn gav Eldarion sin krona och spira. Arwen stannade vid Aragorns sida ända till hans död.

Barndom
Vid hans födelse TD 2931, gavs han namnet Aragorn från sin far som "ett namn som använts av hövdingar". Hans mormor Ivorwen däremot noterade med framsynthet att han en dag skulle bära en grön sten kring hans bröst, därav kom hans kungliga namn Elessar (quenya för "alvsten"), och bli en helare och förnyare.

När Aragorn var två år gammal dog hans far Arathorn II Fittan efter att ha blivit skjuten med en pil i ögat av en Sexdocka. Aragorn uppfostrades då i Vattnadal av Elrond som om han var hans egen son. Genom Elronds order förblev hans identitet hemlig, eftersom han fruktade att han skulle bli dödad som sin far och farfar. Aragorn kallades därför istället Estel (Sindarin för "hopp"), och fick inte veta något om sitt arv förens han fyllde tjugo år TD 2951. Under sin tid i Vattnadal slog han följe med Elronds söner Elrohir och Elladan på deras färder.

Elrond avslöjade för "Estel" om hans riktiga namn och härkomst när han återvände från en resa med Elrohir och Elladan TD 2951. Han gavs då även arvegodset från hans Hus: Bitarna av Narsil och Ringen av Barahir. Dagen efter i Vattnadals skogar mötte han för första gången Arwen, Elronds dotter, som hade återvänt från Lothlórien. De båda blev förälskade i varandra.

Livet som Utbygdsjägare
Aragorn började bära sitt sanna namn, Aragorn II, sextonde Hövdingen av Dúnedain, och efter att ha tagit farväl av sin mor och Elrond begav han sig ut i Vildmarken. TD 2953 var han inte närvarande i Vattnadal för det sista mötet med Vita Rådet. Aragorn mötte Gandalf TD 2956 och de båda blev goda vänner. På Gandalfs tips började han bli intresserad av Fylke och började bli känd kring dess trakter som '''Vistidge. '''

Mellan TD 2957 och TD 2980 begav sig Aragorn på massvis av resor, och tjänstgjorde i armén för Kung Thengel av Rohan, och Överhovmästare Ecthelion II av Gondor. Många av hans arbetsuppgifter försvagade Sauron och hans allierade, vilket under Ringen Krig hjälpte Västern överleva. Hans namn i Gondor och Rohan var Thorongil (Sindarin för "örnen av stjärnan") och blev en av Ecthelion II viktigaste rådgivare. Han varnade Ecthelion för Sjörövarna av Umbar, som hotade de Södra Länen och fick till sist tillåtelse av Ecthelion att anfalla Umbar. Han ledde ett överraskande anfall mot hamnen i Umbar med ett par skepp från Gondor. De lyckades förstöra många av Umbars skepp och dessutom dräpa dess ledare med endast ett fåtal dödsoffer. Efter sin återkomst i Pelargir korsade han Anduin och lämnade Gondor för att forstätta mot Fjärran Öster och Syd och "utforska hjärtat av människan" och lära sig om "komplotter och påhitt" från Mörkrets tjänare.

Under slutet av TD 2980 på sin hemresa till Vattnadal korsade han Lothlórien och mötte där återigen Arwen i Caras Galadhon. Aragorn levde med Arwen i Lórien under en säsong. På midsommar gav han henne sitt Hus släktklenod, Ringen av Barahir, och Arwen utlovade honom sin hand i giftemål.

Elrond gav sin fosterson tillåtelse att gifta sig med hans dotter, under förutsättningen att han blev kung över både Arnor och Gondor. Enbart en konung var värdig Arwen. Detta kan tyckas vara ett hårt krav, men bör noteras att det var milt i jämförelse med betydligt hårdare krav, tillexempel: Kung Thingols begäran om att Beren skulle hämta hem en Silmaril från Morgoth för att få gifta sig med hans dotter Lúthien.

Jakten på Gollum
Under år TD 3001 började det bli allmänt känt att Sauron återhämtade sin makt i Mordor. Aragorn började då assistera Gandalf i jakt på nyheter om Gollum. Gandalf började ana att ringen Bilbo Bagger hittat vid Gollums sjö i själva verket var Maktens Ring. Under år TD 3007 återvänder Aragorn kort till Eriador för att hälsa på sin mor för sista gången. Hon dog kort efter besöket.

År TD 3018, efter tidvid sökande i flera år så finner Aragorn till sist Gollum vid Döda Träsken den 1 februari. Med Gollum fångatagen reser han genom norra delarna av Emyn Muil, för att hålla sig i säkerhet från Saurons folk. Han korsade Anduin genom Sarn Gebir. Resan fortsatte norrut, längs utkanten av Fangorn och genom Lothlórien, där alverna sänder ett meddelande till Gandalf. Han reste längs Anduin norrut tills han äntligen anlände till Carrock. Beorningarna hjälpte Aragorn korsa floden med Gollum, och träda in i Mörkmården. Han tog Gollum till Thranduil för att hålla honom fånge. Han återvänder sedan åt väst för att möta Gandalf i Fylke. Han får då reda på Frodo Bagger planer om att lämna Fylke med Ringen.

Ringens Krig
Aragorn och hans Utbygdsjägare? fortsatte hålla vakt kring gränsen till Fylke i väntan på en skymt av Frodo. Under sin vistelse i Bri stötte Aragorn på fyra hober på värdshuset den Stegrande Ponnyn. Aragorn tittade på under tiden hoberna klumpigt försökte dölja deras namn och avsikter. Han såg hur ledaren för kompaniet, Frodo Bagger, föll från ett bord och försvann när han satte på Ringen. Aragorn, som gick under namnet Vidstige, tycktes inte visa någon förvåning över Frodos försvinnande, bara irritation över Frodos korkade handling. Han lyckades ordna en träff med hoberna under kvällen och varnade dem för de Svarta Ryttarna och Bill Ormbunke, och begär sedan rakt på sak att få bli deras guide till Vattnadal. Efter en del övervägande, och ett brev gett från den glömska Barliman Smörblomma adresserat från Gandalf som bekräftar vem Aragorn är, så går Frodo med på det.

Aragorns plan för att nå Vattnadal var att först vandra mot Gamleby och sedan ta höger mot Väderklint. Efter Bakhållet vid Väderklint och Frodos skada, så utsågs Merry till ledare för hoberna. Efter en tids resande mötte de en vän till Aragorn, Glorfindel, och inte mycket senare nådde de Vattnadal.

Under Rådet av Elrond utnämdes Aragorn till en medlem i Brödrarskapet. Aragorns syfte var att resa med gruppen ett tag för att sedan återvända till Gondor tillsammans med Boromir.

Ledare för Brödrarskapet av Ringen
Aragorn uppmuntrade gruppen att ta vägen genom Röda Hornets Port, vilket slutade i katastrof. Han beviljade motvilligt Gandalfs förslag att vandra genom Moria, men hans känsla för framsynthet gav en varande signal. Faktum är att efter Gandalf föll i avgrunden med Durins Bane, blev Aragorn naturligt vald till gruppens nya ledare, trots en del bitterhet från Boromir.

Aragorn förvånade återigen resten av följet för hans uppenbara närhet till folket av Lothlórien och hans vänskap till Galadriel och Celeborn. Vid avresan gav Galadriel honom Alvstenen som en bröllopsgåva från alverna, ett tecken på att Galadriel hade förutspått hans äktenskap med Arwen. Den bars alltid av Aragorn efter detta och han tog därför namnet Elessar en tid senare.

Redan vid Rauros vattenfall var han osäker, och lämnade beslutet till Frodo själv. För även om det var uppenbart att han ville åka till Minas Tirith med Boromir, kände han ändå att det var hans plikt att följa Ringbäraren på hans färd.

Efter att Frodo smitit och Boromir omkommit, så valde Aragorn tillsammans med de kvarvarande medlemmarna i Brödrarskapet, nämligen Legolas och Gimli, att försöka rädda Merry och Pippin från Uruk-haisen som hade anfallit dem i ett bakhåll. Aragorn, Legolas och Gimli bildade en grupp som gick under namnet de Tre Jägarna.